Алло?
Першої весни в старшій школі
я, Йошіока Юіко,
Слухаю тебе.
зустріла хлопця з надзвичайно чарівливим голосом.
Алло?
Йошіоко-сан?
Приємно познайомитися.
Я староста класу, Мацубара.
Я маю передати тобі деякі шкільні оголошення, але...
Однак
цей хлопець, Мацубара-кун, носить на голові паперовий пакет,
тож я і гадки не маю, як він виглядає.
Можеш мені дещо пообіцяти?
Що віднині ти не будеш перенапружуватися.
Відтоді
я не можу викинути голос Мацубари-куна і його паперовий пакет з голови.
Приємно познайомитися.
- Я з першого року, класу С... - Не треба представлятися!
Я чув чутки про тебе.
Хлопець, який порушує шкільні правила. Це ти.
Якщо хочеш мати нормальне шкільне життя,
поясни перед усіма, що ти за людина.
Пояснити?
Ти ховаєш своє обличчя.
За цією...
дивною штукою.
Покажи нам нарешті своє обличчя.
Що ж ти робитимеш, Мацубаро-куне?
Переклад: Rosava
Для вас старається команда Otaku no Sekai
За ансабом: thebluepanda
Закохатися в голос
Серія 2: Справжнє обличчя Мацубари-куна
Я нічого не змогла сказати на його захист.
Я вчинила жахливо з Мацубарою-куном, так?
Це не варто твоїх переживань, Юкко.
Але...
Ось ти.
А... ем, так?
Т-так, ти.
Знаєш цього хлопця?
Мацубару-куна?
Поясни мені, що він за людина.
Він...
Що і треба було довести.
Ти влаштовуєш дивну витівку, ховаючись за пакетом.
Звісно ж, ніхто не зможе описати, що ти за людина.
Староста, який не показує своє обличчя і не може пояснити причин для цього,
неодмінно матиме поганий вплив на інших учнів.
Даруй.
Я теж староста.
Мідорікава-сан.
Мацубара-кун більше від усіх піклується про добробут класу.
Якщо я не помиляюся, ти... та сама Мідорікава?
Що, коли так?
Навіть якщо ти директорська донька,
я, Хьодо, не зміню своїх намірів.
Ну-ну,
сьогодні ми зайшли лише привітатися.
Президенте, ми знайдемо інший день для виховної роботи.
Так, твоя правда.
Вважай, сьогодні ти отримав попередження, Мацубаро-куне.
Добре.
Що ж, тоді бувайте.
Вибачте за це.
Не звинувачуй себе.
Сьогодні твій перший день в школі.
Нормально, що ти не змогла йому відповісти.
Тоді Мацубара-кун...
Стривай!
Так?
Я...
Не переживай через це, Йошіоко-сан.
Вибач, що вплутав тебе в це.
Але врешті Мацубара-кун не засмутився.
І Мідорікава-сан теж заступилася за нього.
Він відповів мені лагідно, як і раніше, але
голос Мацубари-куна
видався якимсь далеким.
Бачиш?
Не треба засмучуватися, Юкко.
Цікаво, що сталося з Мацубарою-куном.
Я вдома.
Братику, допоможи мені з математикою.
Кею, скільки ти отримав за тест?
Не скажу.
З поверненням.
Я вдома.
Як в школі?
Нормально, жодних змін.
Добре.
Ти знову зробив ту саму помилку.
Поясни, що ти за людина.
Покажи нам нарешті своє обличчя.
Ти знаєш цього хлопця?
Поясни мені, що він за людина.
Не переживай через це, Йошіоко-сан.
Я досі нічого не знаю
про Мацубару-куна.
Та що ж мені робити?
Що мені сказати, коли наступного разу
я зустріну президента?
Доброго ранку, Йошіоко-сан.
Доброго, Мацубаро-куне.
Доброго ранку.
- Доброго ранку. - Доброго ранку.
Доброго ранку.
Дай списати!
Е?
Не можу гарантувати, що в мене все правильно.
Зверху витру я.
- Дякую. - Пусте.
Він завжди дуже уважний і добрий.
Доброго дня.
Він завжди ввічливий з усіма.
Звук дзвонів фестивалю Ґіон
озивався луною в тимчасовому світі.
Ніби колір квітки салу,
Я наче слухаю лагідну колискову.
навіть заможні люди не житимуть вічно.
He runs along the river, everyday.
Коли намагаєтеся скласти речення...
У мене все краще виходить малювати обличчя Мацубари-куна!
Стоп.
Це ніяк не допоможе владнати все з президентом.
- Як тобі? - Гм.
Непогано.
Смачно.
Поглянь, Акі-чян,
Мацубара-кун їсть динну булочку.
Юкко, не забувай про власний обід.
Чого тобі?
Щодо твоєї подруги.
- Якщо вона намагається переслідувати Маччяна... - Вона не така.
Юкко переживає про тих учрадівців.
Це не її справа.
Вона не змогла відповісти про Мацубару президенту.
Для Юкко це...
Хай там як,
я буду вдячна, якщо ти облишиш її.
Мацубара, як завжди, порушує шкільні правила.
І справді.
Що ж, тоді,
подивимось, яку він дасть відповідь завтра.
Щось не так?
Коли я вперше зустріла Мацубару-куна,
ми так само сиділи за партами.
Пригадую, Мідорікава-сан теж складала спеціальний вступний екзамен.
Я гадала, що буду сама.
Я була здивована побачити Мацубару-куна.
Справді?
Принаймні підпиши своє ім’я.
Я знаю.
Щоб ти знав, я можу навчатися за нормальних обставин.
Та зрештою,
оскільки я не можу обрати іншу школу, то сиджу тут.
Рено-сан.
Схоже, тобі доводиться непросто.
Хто б казав.
Чому ти носиш це?
А?
Річ у тім...
Якщо тебе щось непокоїть, Мацубаро-куне,
я тобі допоможу.
Мідорікаво-сан...
Доробимо решту завтра.
Ходімо додому?
А, добре.
Хоч я і...
сказала, що бажаю стати союзником Мацубари-куна,
та бажанням це так і лишилося.
Я розумію твої почуття, Юкко.
То ось як він почувається.
Це вже занадто!
Знову якісь дивні витівки.
Що це таке?
Люди стануть...
Я зніму це.
Юкко, що сталося?
Га?
Невже підлітковий вибух сліз?
Звісно, ні.
Чи можу я сьогодні просити тебе зняти цю штуку назовсім?
Ти поговориш із президентом? Про Мацубару.
Щодо цього...
Я не знаю, що сказати.
Маччяне...
Президенте,
я усвідомлюю, що можу здатися нечемним,
та це єдине, чого я не можу зробити.
Тоді назви свою причину.
Не можу.
Не зараз.
Ти плануєш
ховатися так усе життя?
Дуркуючи
і сподіваючись, що люди тебе приймуть таким?
Це не...
Я не знаю, який вираз обличчя у нього зараз.
Але
Мацубара-кун, який завжди добрий до всіх,
можливо, приховує свій біль за пакетом.
Коли мені спало це на думку...
Невже гадаєш, що люди зможуть довіритися такій особі?
У такому разі
ти сміховинний.
Мацубара-кун...
Я не можу до ладу пояснити, але...
Він дуже,
дуже,
дуже добра людина!
Йошіоко-сан?
Га?
Невже президент... розізлився?
А?
Ш-що робити?
А-а, я знову напартачила.
Що ж робити? Леле.
Руку!
(він використав слово для "руки", яке також може перекладатися як "досягнення", тож Юіко не розчула)
Так!
Моя рука...
відпусти її...
Вибач!
Дозвольте учраді ще трохи обговорити це питання, гаразд?
- Гаразд, Мацубаро-куне? - Добре.
А ти хто?...
Йошіока... Юіко.
Я йду.
Президенте?
Гаразд, розходимося.
Повертайтеся в свій клас.
Я знову втягнув Йошіоку-сан в неприємності.
Ходімо.
Ну ж бо.
Ходімо.
Добре.
Та дівчина вхопила мою руку...
Як аморально!
Йошіока-сан, так?
Вона гарненька, правда? І дуже щира.
На мою думку, дівчина, яка так далеко зайшла заради друга, має бути хорошою.
Ясно.
Тоді добре.
Я вийду на секунду.
Давненько ми вже не бачили невинний бік президента.
Я лишаюся в учраді лише заради таких моментів.
Він наш невинний президент,
якого ми обожнюємо.
Хотіла б я чимось зарадити.
Га?
Пам’ятаєш свою відповідь на моє питання під час вступного екзамену?
Так.
Чому ти носиш це?
Річ у тім...
Що це необхідно мені, аби лишатися собою.
Ті слова Мацубари-куна змінили мене.
Я усвідомила, що
занадто переймаюся тим, що думають про мене інші.
Ем... Мідорікаво-сан?
Ось чому
я завжди відчуваю вдячність до Мацубари-куна.
Який зв’язок між тією і сьогоднішньою ситуацією?
Сподіваюся, Мацубара-кун не думає, що цього ранку я влізла не у свою справу.
Я ж не дію нерозсудливо?
Я дещо забула.
Акі-чян, іди без мене.
Вибач!
Ем...
Мідорікаво-сан?
Мідорікаво... сан?
Я...
...не хочу цього бачити!